Katt på hett blikktak
Vi vil ha Pollitt. Brick Pollitt.
Vi vil ha Pollitt.
Brick Pollitt.
IDRETTSARENAEN VED EAST MISSISSIPPI HIGH SCHOOL
lkke gjør det!
Jeg advarer deg, Trixie.
Gooper!
Klarer du ikke å hindre at barnet ditt klasser på iskremen?
Kan du ikke iallfall vaske hendene før du gjør det?
Maggie!
Slutt!
Hvordan kan du gjøre det mot et barn?
Slik, kjære.
Så du hva hun gjorde?
Jeg sa hun skulle vaske hendene først.
Et av de nakkeløse monstrene slengte iskrem på meg.
Hvorfor kaller du Goopers barn for ''nakkeløse monstre''?
Fordi barna til broren din ikke har nakker.
De fete små hodene deres sitter på de fete kroppene deres uten noe mellomledd.
Så synd.
Særlig fordi du derfor ikke kan kvele dem. Ikke sant, kjære?
Sånn ja.
Kom igjen, Buster, Sonny.
Sett dere i bilen. Vi drar alle sammen.
Har du noen gang hørt så mange hundenavn på barn før?
De har fem monstre, og nummer seks nærmer seg.
De har med seg hele bølingen, som dyr som skal vises fram på fesjået.
Det er så opplagt at det er kvalmende.
Opplagt hva de holder på med.
Hva holder de på med, Maggie?
Det skal jeg si deg, gutten min.
De prøver å ta fra deg din fars arv.
Alle vet at Store Pappa...
holder på å dø av...
Jeg skulle sendt regning til Søster Kvinne for et par nye strømper.
Vet vi?
Vet vi hva?
At Store Pappa holder på å dø av...
Tror du det ikke?
Det vil du snart finne ut.
Hva om det er sant?
Noen ting må man bare innse.
Noen ting her i verden må man ganske enkelt bare innse.
Hvorfor var han på den fæle klinikken i seks uker...
om undersøkelsen ikke viste noe?
Hvorfor tok Broder Mann med seg hele stammen hit i denne drepende varmen?
Hvorfor så mange hentydninger til deg og Rainbow Hill?
Vet du hva Rainbow Hill er?
Det er en behandlingsanstalt for berømte alkoholikere og narkovrak.
Jeg er ikke berømt.
Nei...
og du bruker ikke dop.
Ellers ville du passet ypperlig der.
Det er dit Broder Mann kommer til å be Store Pappa om å sende deg.
Over mitt lik!
Rainbow Hill.
Med deg ute av bildet kan Gooper grabbe til seg arven...
signere sjekkene og kutte pengene dine når han måtte ønske.
Hva synes du om det, kjære?
Du gjør alt du kan...
for å hjelpe og oppmuntre dem til å ta kontrollen når Store Pappa...
Ja, du gjør det.
Ved å si opp jobben, og ta til drikkingen!
Brekke ankelen på idrettsbanen i går kveld.
Brick?
Vi har én fordel.
Nei, to.
Er sømmene mine rette?
Store Pappa skjemmer deg bort.
Han kan ikke fordra Broder Mann og kona hans...
det fruktbare monsteret. Han hater henne.
Det ser jeg.
Akkurat som jeg ser at han liker meg.
Det er det andre vi har på vår side.
Han liker meg.
Måten han vurderer meg opp og ned...
Han liker fremdeles pene jenter.
Sånt snakk er motbydelig.
Har aldri noen sagt at du er en plagsom puritaner?
Jeg synes det er bra av den gamle fyren, som ligger for døden...
å observere formene mine med det jeg anser som fortjent anerkjennelse.
Gooper skatter fremdeles illusjonen om at han klatret opp den sosiale stigen...
da han giftet seg med Mae Flynn av de nakkeløse fra Memphis...
fordi hun var dronning av bomullskarnevalet.
Jeg kan se for meg Gooper falle for Hennes Majestet...
der hun sitter på messingtronen på den smakløse utstillingsplattformen...
og smiler, bukker og gir slengkyss til søpla i gata.
Vet du hva som skjedde med henne?
Nei, hva skjedde?
Noen spyttet tobakk i fjeset på henne.
En fyllik på Hotell Gayoso lente seg ut av vinduet og sa:
''Hei, dronning! ''
Søster Mae kikket opp og smilte og vinket...
og fylliken sendte en sprut med tobakksaft...
rett i fjeset på henne.
Hvorfor ser du sånn på meg?
Hvordan da?
Sånn du nettopp så på meg.
Jeg var ikke klar over at jeg så på deg.
Det var jeg.
- Tenkte du det samme... - Nei, Maggie!
- Hvorfor ikke? - Demp deg litt er du snill!
Nei!
Jeg kjenner deg bedre enn du tror.
Jeg har sett det blikket før...
og jeg vet hva det betydde.
- Og det betyr fremdeles det samme. - Du er ikke den samme lenger, Maggie.
Tror du ikke jeg vet det?
- Tror du ikke jeg vet... - Vet hva, Maggie?
At jeg har gått gjennom en forferdelig forandring.
Jeg har blitt hard, fortvilt og grusom.
Har du tenkt å møte Store Pappas fly?
Jeg blir så ensom.
Alle blir det.
Å bo sammen med en du elsker kan være...
mer ensomt enn å bo helt alene...
når den du elsker ikke elsker deg.
Du orker ikke engang å drikke av samme glasset, hva?
Ønsker du å bo alene?
Nei!
Nei, slett ikke.
Kan du ikke slutte å være så kjekk, Brick?
De fleste som drikker gjør det.
Hvorfor ikke du?
Jeg tror til og med du ser bedre ut etter at du tok til flaska.
Du var en fantastisk elsker.
Du kommer for sent!
Det var så spennende å være forelsket i deg.
Sannsynligvis mest fordi du var...
Om jeg trodde du aldri...
ville elske med meg igjen...
ville jeg finne den lengste, skarpeste kniven og stikke den rett i hjertet.
Jeg hadde gjort det.
Hvor lenge må denne straffen fortsette?
Har jeg ikke sonet straffen? Kan jeg bli benådet?
Privatskolestemmen din høres ut som om du løp opp trappen og ropte: ''Brann! ''
Er det noe rart?
Vet du hvordan jeg føler meg?
Jeg føler meg som en katt på hett blikktak.
Så hopp ned fra taket, Maggie.
Katter hopper ned fra taket og lander uskadd. Gjør det. Hopp.
Hopp hvor?
Til hva?
Få deg en elsker.
Det fortjener jeg ikke!
Jeg ønsker ingen andre enn deg.
Selv med øynene lukket, ser jeg deg.
Hvorfor kan du ikke bli stygg, Brick?
Kan du ikke bli feit eller stygg eller noe sånt, så jeg kan takle det?
Du vil klare deg bra. Din type gjør alltid det.
Jeg er mer bestemt enn du tror.
Jeg skal nok vinne.
Vinne hva da?
Hvordan vinner en katt på hett blikktak?
Ved bare å bli der, antar jeg...
så lenge den kan.
Slapp av. Ikke ennå. Vent nå litt.
Hvor er blomstene?
Overdriver du ikke litt?
Bli klare, nå!
Mamma, hun tok ikke med noe til Store Pappa.
Ganske stakkarslige blomster til Store Pappa, ikke sant, Gooper?
Jeg plukket dem selv.
Ser ut som hun fant dem på en grav.
Ikke snakk om graver når vi ikke vet om Store Pappa kommer til å leve eller dø.
Klare nå.
Hallo, Mae.
Hallo, barn.
Er det ikke flott, doktor?
Kyss meg!
Kyss bestemoren din.
Kjære Store Pappa!
Du ser godt ut, Store Pappa.
Vil du fortelle dem nyhetene, doktor?
Undersøkelsen viste at det ikke er noe galt med Store Pappa.
Ingenting!
Bare tarmslyng. Det er alt.
- Flotte nyheter! - Er ikke det flott?
Det er den beste bursdagsgaven av alle.
Hvor er Brick?
Onkel Brick drakk seg full og brakk benet.
- Hvordan? - Hva da?
Ble full igjen og løp hekkeløp kl. 03.00.
Den stakkaren tror fremdeles han er atlet.
Lokalavisen fikk tak i nyheten.
Det gjorde AP også.
Ja, og UP...
og takket være dine proffe juridiske råd, alle andre pressebyråer også.
La oss gå hjem.
Vil du ikke kjøre sammen med barna?
Nei!
Han er sitt gamle jeg igjen!
Vær stille, kvinne!
Hysj!
ADGANG FORBUDT
Velkommen hjem, kaptein.
Jeg kommer til å leve, Maggie. Jeg kommer til å leve.
Jeg var virkelig bekymret.
Jeg har sløst sånn med tiden.
Jeg har fremdeles en million ulike følelser i meg.
Og jeg skal bruke dem. Jeg skal bruke dem alle.
Hvorfor kom du og Brick plutselig fra New Orleans?
For bursdagen din, hva ellers?
Det hadde jeg i fjor og året før det også. Så dere ikke da.
Du vet hvordan Brick er noen ganger.
Kanskje han trodde han kom i begravelsen min i stedet.
Brick elsker deg! Han gjør det!
Men elsker han deg?
Hva ønsker du? Bevis?
Var jeg gift med deg i tre år...
ville du ha levende bevis.
Du ville ha tre unger og en fjerde i ovnen.
Få meg vekk herfra. Jeg vil snakke med Brick.
Han vil ha litt mer is, frøken Margaret.
''Vi elsker deg om vi ser deg
''Og vi elsker deg om du er borte
''Store Mamma også''
Jeg har nyheter, kjære!
Store nyheter.
Store Pappa kommer til å leve.
Det stemmer, han er en frisk mann.
Det sa Store Mamma, og dr. Baugh var der sammen med dem.
Du skulle sett ansiktene til Mae og Gooper.
De døde nesten selv av sjokket.
Er han ok?
Føler seg 40...
og snakker som 20.
Og vi kjøre hjem i kveld.
- Jeg tar ikke sjansen på å flytte deg. - Jeg knekker ikke.
Eller å la dem sette Store Pappa opp imot deg.
Bare kle deg og kom til Store Pappas bursdagsselskap.
Det første Store Pappa spurte om, var deg.
Store Pappa! Hva gjør ham egentlig så stor?
Hans store hjerte, hans store mage...
eller pengene hans?
Varmen har gjort deg vrang.
Gi meg krykken min.
Hvorfor ikke ta på silkepyjamasen, kjære...
og komme ned til selskapet?
Det er en deilig, kjølende bris.
Gi meg krykken min, Maggie.
Støtt deg til meg, kjære.
Du lukter godt.
- Var badevannet ditt kaldt? - Nei.
Jeg vet noe som ville kjøle deg ned og friske deg opp.
Alkohol.
Parfyme.
Nei, da ville vi lukte likt.
Som katter i varmen.
Det er kjølig på plenen.
Jeg går ikke ned dit. Ikke for deg og ikke for Store Pappa!
Gi ham i det minste gaven...
som jeg husket å kjøpe fra deg til bursdagen hans.
Bare skriv noen ord på kortet hans.
Skriv noe du.
Det må være din håndskrift. Det er din gave.
Jeg kjøpte ikke noen gave.
Hva er forskjellen?
Er det ingen forskjell, skriver du kortet!
- Så han vet at du ikke husket det? - Jeg husket det ikke!
Du må ikke bevise det for ham!
Bare skriv: ''Hilsen Brick''...
for himmelens skyld!
- Du må. - Jeg må ingenting!
Du glemmer betingelsene jeg stilte for å bli boende hos deg!
Jeg bor ikke hos deg. Vi deler bare samme bur!
Det er første gang du har hevet stemmen på lenge.
En sprekk i murveggen?
Jeg synes det tegner godt. Meget godt.
Hvorfor gjorde du det?
For å få litt fred en stund.
Ikke dum deg ut.
Jeg har ikke noe imot å dumme meg ut ovenfor deg.
Det har jeg. Jeg føler meg brydd på dine vegne.
Føler deg brydd!
Dette går ikke.
- Du gikk med på den betingelsen! - Jeg vet det, men jeg klarer det ikke!
Slipp.
Slipp, Maggie!
Sønn!
Vi har fantastiske nyheter om Store Pappa!
Hvorfor er denne døren låst?
Tror du det er tyver i huset?
Brick kler seg, Store Mamma.
Han kler seg ennå.
Det blir ikke første gang jeg ser Brick uten klær.
Åpne døren.
Brick, kjære!
Hvordan er det med beinet ditt?
Kom ut derfra. Jeg vil gi deg nyheten om Store Pappa.
Jeg har sagt det allerede.
Jeg hater låste dører i huset.
Jeg vet det, men folk trenger privatliv, ikke sant?
Nei, ikke i mitt hus.
Hvorfor tok du av deg denne? Den var så søt på deg.
Ikke søt nok for Store Pappas bursdagsselskap.
Ut!
Ut, lille monster!
Mae og Gooper er så nærtagende når det gjelder barna sine.
Du tør nesten ikke foreslå at det finnes rom for forbedring engang.
Brick, skynd deg ut!
Forbasket, Maggie, du liker bare ikke barn.
Det er ikke sant. Jeg forguder dem.
Bra oppdradd.
Hvorfor ikke få noen da, og oppdra dem bra?
- Istedenfor å kritisere deres? - Store Mamma!
Hugh og Betsy må dra. De ønsker å si adjø.
Jeg kommer straks. Be dem vente.
Hvor er Brick?
Det du sa om å få barn...
Det er fremdeles en hemmelighet, men...
Maggie, da! Slutt å spille dum.
Drikker han fremdeles mye av dette?
- Han har kanskje tatt en drink. - Ikke le av det.
Noen slutter å drikke når de gifter seg. Andre begynner.
- Han drakk aldri før... - Så urettferdig!
Rettferdig eller ei, jeg vil spørre deg om noe.
Gjør du Brick lykkelig?
Vel?
- Hva med om han gjør meg lykkelig? - Jeg vet at...
Det er gjensidig.
Det er noe som ikke stemmer. Du er barnløs og sønnen min drikker.
- Vi drar, Store Mamma. - Jeg blir med!
Når et ekteskap går i oppløsning...
er problemene der, akkurat der!
Adjø, Ida.
Jeg blir med.
Det er ikke rettferdig.
Ok, jeg kommer.
Er Brick her?
Jeg tenkte å sjekke ankelen hans.
Har han mye vondt i den?
Du vet hvordan Brick er, doktor. Han klager nesten aldri.
Selv da han fikk den fryktelige ryggskaden da han spilte fotball.
Bricks bursdagsgave til Store Pappa.
Jeg tror de dekker på bordet.
Du glemte å skrive kortet, kjære.
Takk, doktor.
Kan jeg gi deg noe kaldt?
Nei, takk.
Hvordan går det med ankelen?
Klør litt.
Merkelig, det var det beinet du forstrakk en muskel i...
på 'Bama State.
Tjueen...
Null.
Du savner fotballen, ikke sant?
Er det vondt å legge vekt på den?
Litt.
Ja, dere var litt av et team, du og Skipper.
Hva er det doktor?
Du forlot ikke selskapet for å komme og snakke om helsa mi.
Stemmer.
- Jeg vet om de gode nyhetene... - De er dårlige.
Det er hva vi ventet.
Den er ondartet og den er dødelig.
Han har ingen sjanse.
- Men Maggie sa, og Store Mamma... - Løgn.
Jeg løy for dem.
Jeg løy for ham også.
Yrkesetikk.
Gooper?
Jeg fortalte ham sannheten på vei fra flyplassen.
Han kommer til å dø.
''Jesus vil ha meg som en solstråle''
Hva slags sannhet er det?
''Jesus vi ha meg som en solstråle
''For å skinne for ham hver dag
''På alle måter prøve å glede ham
''Hjemme, på skolen og i lek
''En solstråle
''Jesus vil ha meg som en solstråle
''En solstråle
''Jeg skal være en solstråle for ham''
Amen!
- Likte du sangen, Store Pappa? - Send ertene.
Se hvordan Store Pappa spiser! Er ikke det noe å være takknemlig for?
De har øvd bare for deg.
Si at de skal spise.
- Barn, kom igjen. - Der borte!
Ja. Der borte.
Se her. Telegrammer!
Hundrevis av dem fra hele staten.
De gratulerer med dagen.
Skal jeg lese dem?
Ett fra guvernøren og senatoren...
Valget nærmer seg visst, diakon?
La oss huske at vi alle er i samme båt.
Alle, også Store Pappa, burde være takknemlige mot de høyere herrer som...
Ikke ga oss noe!
Hver bit på dette bordet er produsert her, diakon.
Jeg gjorde beitemark av dette stedet, da det ikke var noe annet enn en sump.
Og det ble gjort med hjelp fra Gud, ikke noen guvernør.
Amen.
''Boom, boom og det gjør meg gal''
Du store min!
Overraskelse!
- Hva holder de på med nå? - Det er en del av underholdningen.
Får de ingen pause?
Så morsomt!
Veldig morsomt!
Han mener det ikke, Søster Kvinne.
- Han elsker barn! - Selvsagt gjør han det!
Tar du litt honning på denne?
Jeg er stolt av å si at de er Pollitter, alle sammen.
Jeg vet at Store Pappa er like stolt som oss...
over at et ekte dynasti...
venter på å overta.
Ikke snakk sånn.
Hvordan?
''Overta.'' Når vi alle vet...
at Store Pappa vil leve til han er minst 100.
Det skåler jeg på!
Når som helst, hvor som helst!
Til Store Pappa!
Fra alle i hele landet...
fra kirken, skolestyret og bedriftsstyret...
til lykke med 65-årsdagen.
Brick, kjære, jeg tok med litt mat til deg.
Jeg er ikke sulten.
Hva skal det bety?
Vi drar.
- Vi kan ikke. - Jeg kan.
- Selskapet kommer opp hit til deg. - Jeg får en av guttene til å kjøre meg.
Du kan ikke bare stikke av fra Store Pappas bursdagsselskap!
Bryr du deg slett ikke om ham?
Flytt deg.
Flytt deg, Maggie!
Du har ingen grunn til å mislike ham.
Misliker jeg ham?
Det er tydelig for alle. Særlig for ham.
Hva har han gjort deg?
Hva?
Hvorfor hater du ham sånn?
Hva har han gjort deg?
Ingenting.
Hva gjorde dr. Baugh her oppe?
Hva...
Stemmer. Store Pappa kommer til å dø.
Det tror jeg ikke på.
Dr. Baugh ville aldri lyve for Store Pappa.
Ikke det, Maggie?
Stakkars Store Pappa.
Jeg er glad i ham.
Jeg er virkelig glad i den gamle mannen.
Jeg er det, skjønner du.
Når han finner det ut...
Jeg ville ikke være den som fortalte det.
Det er derfor du vil dra nå.
Ja, det er derfor jeg vil dra nå.
Du må gjøre dette for meg, Maggie.
Og gi fritt spillerom til Gooper og kona hans?
Nei, sir!
La oss innse fakta, kjære.
Du drikker. Det koster penger.
Jeg vil ikke ha pengene!
Kan du klare deg med billigøl?
Det er det Gooper vil dele ut til deg når de fryser deg ut.
De har en plan, kjære.
Du skulle hørt dem smiske for Store Pappa. Over alle grenser!
Store Mamma er allerede på deres side.
Du er alkoholiker og jeg er barnløs.
Vi må knekke den planen, vi bare må!
Jeg har vært så...
forbasket fattig hele livet.
Det er sannheten, Brick.
Har du, Maggie?
Du vet ikke hvordan det er å...
smiske for mennesker du ikke kan fordra, bare fordi de har penger.
Du vet ikke hvordan det er...
å aldri ha noen klær.
Kjolen jeg brukte i bryllupet...
overtok jeg etter en arrogant, rik kusine jeg hatet.
Du kan være ung uten penger.
Men du kan ikke være gammel uten.
Hvor har jeg sviktet deg?
Hva var tabben jeg gjorde?
La det være siste drink til etter selskapet...
vær så snill, kjære.
Jeg tror feilen var da jeg prøvde å fortelle deg om Skipper.
Det var min store tabbe.
- Jeg skulle aldri... - Hold kjeft om Skipper!
Jeg mener det! Hold kjeft!
Stillhet fungerer ikke i dette tilfellet!
Lkke når det gjelder Skipper og oss.
Det er som å stenge døren for en brann, for å glemme at huset brenner.
Hei, alle sammen!
Men man slukker ikke en brann ved å ikke se på den.
Denne gangen skal jeg fullføre. Den kvelden på hotellrommet ble Skipper...
Jeg vil ikke høre om det!
Hvorfor vil du ikke innse sannheten...
om Skipper, om meg, om deg selv?
Kommer du med selskapet eller ikke?
Rubbel og bit, sønn.
Det vil ikke hjelpe. Jeg kommer til å si dette...
og jeg bryr meg ikke om det er foran dem.
Vil du bli slått med denne krykken?
Klandrer du ennå meg for Skippers død?
Jeg kan drepe deg med krykken.
Gode Gud! Tror du virkelig jeg ville bry meg?
Skipper og jeg var venner. Kan du ikke la det ligge?
- Det må sies! - Jeg vil ikke høre det!
Det må sies, og du lar meg aldri si det. Jeg elsker deg...
og det er verd å kjempe for. Ikke Skipper!
Skipper var en dust!
Kanskje jeg er en dust.
Alle er duster.
Men Skipper er død!
Og jeg lever!
Katten Maggie lever!
Jeg lever!
Hvorfor er du redd for sannheten?
Sannhet?
Lille jente, noen burde lære deg...
å banke før du åpner en dør.
Ellers kan folk tro at du mangler skikkelig oppdragelse.
Hva gjør onkel Brick på golvet?
Jeg prøvde å drepe tante Maggie...
men mislyktes...
og falt. Lille jente, vil du være så snill å gi meg krykken min?
Hva skulle du hoppe over høye hekker etter?
Fordi jeg pleide det, og folk liker å gjøre det de pleide å gjøre...
når de ikke lenger er i stand til det.
Det stemmer. Og det er svaret ditt.
Gå nå.
Slutt med det, ditt nakkeløse lille monster.
Du er bare sjalu fordi du ikke kan få barn.
Ser du?
Mae og Gooper godter seg over at vi er barnløse...
selv foran de nakkeløse små monstrene sine.
Jeg gikk til en doktor i Memphis.
En gynekolog.
Han sier at det er ingen grunn til at vi ikke kan få barn...
når vi ønsker det.
- Hører du etter? - Ja, Maggie, jeg hører deg.
Men hvordan i huleste innbiller du deg at du kan få barn...
med en mann som ikke kan utstå deg?
Det, gutten min...
er et problem jeg bare må takle.
Her kommer selskapet, her kommer vi!
Her kommer bursdagsselskapet!
Så fint.
Predikanten gråt nesten da jeg sa at jeg fikk et minnevindu i farget glass.
Hvem ga deg vinduet, diakon?
Clyde Fletchers enke, en gavmild og karakterfast kvinne.
Det noen skulle gi til kirken vår, er et kjølesystem.
Nøyaktig min tanke.
La oss se, de har fått tyfusvaksinene og stivkrampevaksinene...
difterivaksinene, hepatittvaksinene og poliovaksinene.
Gooper, hva er alle barna vaksinert mot?
Alt, bortsett fra å stjele kyllinger.
Nå, Brick?
Gratulerer med dagen, Store Pappa.
- Sludder! - Gjett hva slags minne familien til Gus ga?
- Et nytt hus og en basketballbane... - Diakon!
Hva er alt dette snakket om minnevinduer i farget glass?
Tror dere noen kommer til å dø her i gården?
Hva med litt fin musikk for å få litt fart på selskapet?
Slå av den greia!
Hvor er min Brick?
- Hvor er mitt kjære barn? - Beklager, slå den på igjen.
Hvordan er det med beinet?
Hånden din ble skapt for å holde noe bedre! Bli kvitt den spriten.
- Kvitt den blir han iallfall! - Slå av det der!
Hva med et bursdagskyss, kjære?
Hei, alle sammen, dere vet at første gang Store Pappa kysset meg, besvimte jeg.
Det er sant. Stemmer ikke det, kjære?
Vet alle hvordan han fridde til meg? Jeg var fire måneder på vei med Gooper...
og Store Pappa sa: ''Det er mitt barn, ikke sant? ''
Det var litt rart. Jeg hadde ingen kjæreste...
før jeg møtte ham. Han sa: ''Jeg vil ha det barnet.
''Jeg trenger ham.
''Han skal ikke ha noen andres navn enn mitt. La oss hente predikanten.
''Det er det ekteskapet er til for. Familie.''
Barn var veldig viktig for Store Pappa, selv den gangen.
Ida, kan du kutte ut jamringen?
Det er bare hans måte å snakke på. Han mener det ikke.
Jeg har vært hans eneste elskerinne, ikke sant, kjære?
Ida, vil du ti stille?
Barn, kom igjen!
Her kommer Store Pappas bursdag!
''Store Pappa er litt av en type
''Og det er Store Mamma også
''Store Pappa er litt av en type
''Og det er Store Mamma også''
- Ida, hva pokker feiler deg? - Hun er bare så lykkelig.
Jeg er så lykkelig. Jeg må bare gråte eller noe sånt.
Store Pappa er 100 prosent...
frisk!
Skal du ikke gi Store Pappa bursdagsgaven sin?
- Du kan åpne bursdagsgaven din. - Åpne den du. Jeg vil snakke med Brick.
Brick, kom hit.
Store Pappa roper på deg.
Store Mamma, ta dem med ut for meg.
- Det er en kasjmirkappe! - Du virker overrasket.
- Jeg har aldri sett en kasjmirkappe før. - Det er rart!
Hva er så rart med det?
Alt familien min har hatt, er familie.
Stille!
- Du kjøpte den selv sist lørdag. - Jeg sa stille!
Selgeren som solgte deg den, betjente meg også og fortalte meg om det.
- Søster Kvinne! - Stille!
- Stork og Grim Reaper, side om side. - Diakon!
Diakon!
Jeg blander meg ikke opp i mer snakk om minnevinduer i farget glass, vel?
Slett ikke.
Hva får du ut av dette veldedighetsarbeidet likevel?
Jeg elsker folk. Det er belønningen.
Og om folk besvarer kjærligheten, blir du kanskje valgt...
til rådmann eller, hva?
Lkke plag diakonen.
- Alt i orden. Jeg... - God natt, diakon.
Det var det jeg skulle til å si. Best jeg går før det begynner å regne.
God natt, alle sammen. Velsign dere alle.
De sier du drev med litt idrett i natt.
- Jeg forsøkte, ja. - Klokka tre om natta?
Hva gjorde du på gymnasets idrettsarena klokka tre om natta?
Jeg løp og hoppet over hekkene. De har blitt for høye for meg nå.
Fordi du var full!
Edru ville jeg ikke engang ha prøvd å hoppe over de lave.
På tide å blåse ut lysene!
En skål for Store Pappa Pollitt...
på 65-årsdagen hans.
- Til den største bomullsfarmeren... - Jeg ba dere kutte ut dette sludderet!
Du får ikke snakke sånn, selv ikke på bursdagen din.
Jeg snakker som jeg vil i dag eller en hvilken som helst dag.
Alle som ikke liker det, vet hva de kan gjøre.
- Jeg vet du ikke mener det. - Du vet ingenting, som alltid.
- Det mener du ikke. - Jo, det mener jeg.
Jeg har tålt en masse sludder her omkring, fordi jeg trodde jeg var døende.
Det var da du begynte å overta.
Din høye, masete stemme som blander seg inn her, der og over alt.
Sprader rundt med stor ståhei som en sjef.
Jeg er den eneste sjefen her omkring.
Jeg bygget dette stedet uten din hjelp.
Og jeg skal bestyre dette stedet til jeg dør.
Er det tydelig nok, Ida? Er det helt klart for deg?
Jeg skal ikke dø.
Ingenting er galt med meg, bortsett fra litt tarmslyng!
Som jeg antar er et resultat av alle løgnene og løgnerne...
jeg har måttet tåle her omkring.
Og alt hykleriet jeg har funnet meg i, gjennom 40 år sammen med deg.
Blås nå ut de lysene.
Kom igjen. Blås ut lysene på den dumme kaka.
I alle disse årene trodde du aldri at jeg elsket deg.
Det gjorde jeg.
Så høyt.
Jeg elsket deg virkelig.
Jeg elsket til og med hatet og hardheten din.
- Store Pappa burde planlegge. - Om han skulle dø før...
Unnskyld meg.
Sønn!
Jeg ropte på Brick.
Jeg ga ham nettopp til deg.
- Hva gjorde du det for? - Gjorde hva?
Tørket bort kysset hennes?
Gjorde jeg?
Dama di har bedre form på sin...
enn Gooper har på sin.
- Er det det eneste du har lagt merke til? - Forskjell i form er ganske viktig.
- Men på en måte er de ganske like. - Hvordan da?
De ser ikke fredfylte ut. Hvordan da?
De er et par katter...
som sitter midt på en eiendom på 100000 mål. Det er en stor eiendom.
Begge stålsetter seg, fast bestemt på å få et større stykke så snart du slipper.
Men jeg har en overraskelse til dem.
Jeg har ikke tenkt å slippe taket på lenge, om de venter på det.
Bare forhold deg rolig og se på, mens de klorer ut øyene på hverandre.
Vær du sikker.
Goopers kone er en god avlshoppe. Du må innrømme at hun er fruktbar.
Fem av dem allerede, og mer på vei.
Seks - null. Hun får sikkert et helt kull neste gang.
- Sitter du fast der ute? - Jeg gikk bare forbi.
Du bare snek deg rundt og spionerte.
Må jeg låse alle dørene her omkring for å holde en privat samtale?
- Hvorfor såre de som virkelig elsker deg? - Sludder!
Jeg skal flytte deg og Gooper ut av det rommet.
Du har ingenting med hva som foregår her inne mellom Brick og Maggie.
Jeg hater sniking og spionering! Det gjør meg kvalm!
De lytter altså?
Ja, de lytter.
De løper og forteller Store Mamma alt de hører.
De sier at Maggie sover i sengen, og du på sofaen. Er det sant?
Liker du ikke Maggie, så bli kvitt henne!
- Hva gjør du nå? - Frisker opp drinken min.
- Du vet at du har et alkoholproblem? - Ja, sir.
- Så du sluttet som sportskommentator? - Ja. Jeg antar det var grunnen.
Ikke anta!
Det er for viktig!
Så du sluttet.
- Litt av en skuffelse? - Vet ikke. Gjør du?
Jeg spør. Hvordan kan jeg vite det om ikke du gjør det?
Tror du litt whisky ville forverre tarmslyngen min?
Nei, sir.
Kanskje det ville gjøre godt.
Himmelen er åpen igjen. Den er åpen!
Slik føler jeg det.
Jeg kan puste.
Hele livet har jeg vært som en knyttneve...
som har slått og knust og dirigert!
Men nå skal jeg ta det rolig med dem.
Vet du hva jeg tenker?
Hva da, sir?
Nytelse!
Jeg skal si deg at jeg ennå har sans for kvinnfolk, og jeg er 65.
- Det er ganske uvanlig. - Uvanlig?
Utmerket.
Det er ikke bare uvanlig og utmerket, det er rett og slett tilfredsstillende.
- Nå skal det bli fest. - Fest?
Jeg skal velge en vakker kvinne...
og overvelde henne med minkpelser og drukne henne i diamanter.
Jeg skal være lykkelig!
Hvorfor er du så rastløs? Har du maur i baken?
- Ja, sir. - Hvorfor?
- Noe har ikke hendt ennå. - Hva da?
- Et klikk i hodet mitt. - Sa du ''klikk''?
Ja, sir. Det klikket i hodet som får meg til å føle fred.
Noen ganger uroer du meg, gutt.
Som en bryter som slås av i hodet mitt. Slår det varme lyset av og det kalde på.
Med ett er det fred.
Du er en sann alkoholiker!
Det er sant.
Ja, sir, jeg er alkoholiker. Så du får ha meg unnskyldt.
- Langt ifra! - Jeg venter på klikket...
og jeg får det bare om jeg er alene! Når jeg ikke snakker. Når det er stille!
Det får du massevis av i graven. Akkurat nå skal vi snakke.
Denne samtalen er som alle de andre. Den er dødfødt og gjør vondt!
- La den gjøre vondt. - Jeg kan krabbe og hinke om jeg må.
Er du ikke forsiktig, kommer du til å krabbe ut av denne familien og havne på gata.
Ja, det kommer også.
Nei. Nå som jeg er frisk, så skal jeg få deg også frisk.
Sitt ned!
Det er nytteløst. Vi snakker oss rundt. Vi har ingenting å si hverandre!
- Hvor skal du? - Hente en flaske til.
Nei, det skal du ikke, din fordrukne valp!
- Hvorfor skriker du? Jeg fordrar det ikke! - Forsvinn herfra!
La oss i fred! Hvorfor drikker du?
Best du vet hvorfor du drikker, ellers slutt!
Gi meg krykken min.
Si hvorfor.
Jeg tråkket på foten, og det gjør vondt.
Bra!
Du er ikke for nummen...
av alkohol til å føle smerte.
- Hvorfor drikker du? - Gi meg krykken min.
- Si det først. - Nei, gi meg en drink først.
- Først sier du det! - Ok! Avsky!
- Avsky for hva? - Du er en tøff forhandler.
- Sannelig ønsker du den spriten sterkt? - Ja, sir, jeg ønsker den virkelig sterkt.
Hva føler du avsky for?
Løgnaktighet! Vet du hva det er? Det er løgner og løgnere!
Hvem har løyet for deg? Maggie?
Nei, ikke én løgn eller én person. Alt sammen.
- Har du hodepine? - Nei, jeg prøver...
Prøver å konsentrere deg, men klarer ikke, for hjernen er full av sprit.
Våt hjerne!
Løgnaktighet!
Hva vet du om løgnaktighet? Jeg kunne skrive bok om det.
- Din søster er på telefonen fra Memphis. - Til helsike med henne!
Forsvinn herfra!
Gå nå. Lukk døren etter deg.
Løgnaktighet!
Se på de løgnene jeg har måttet tåle. Påskudd, hykleri!
Late som jeg bryr meg om Store Mamma. Jeg har ikke fordradd henne på 40 år.
Kirken! Den kjeder meg, men jeg går.
Alle de svindlerske losjene, klubbene og pengegriske hjelpeorganisasjonene...
hvor jeg topper listen over lettlurte tosker.
Gjett om jeg har levd med løgnaktighet. Hvorfor kan ikke du leve med det?
Du må. Det er ingenting annet å leve med enn løgnaktighet. Er det?
Ja, sir, du kan leve sånn.
Det er ikke livet.
- Det er å unngå livet. - Jeg vil unngå det.
Hvorfor ikke ta livet ditt?
Jeg liker å drikke.
Jeg kan ikke snakke med deg!
Beklager.
Venter du at jeg skal gi 100000 mål av den beste jorden...
på denne siden av Nilen, til en fyllik?
Nei.
Jeg liker deg, sønn, men hvorfor skulle jeg subsidiere dårlig oppførsel?
Gi det til Gooper og Mae.
Jeg fordrar ikke Gooper og Mae og de fem skrikende apekattene.
Jeg trenger ikke gi det til noen av dere!
Hittil har jeg ikke hatt noe testamente. Nå trenger jeg det ikke lenger.
Jeg kan vente og se om du tar deg sammen eller ikke.
Akkurat.
- Jeg tuller ikke. - Nei, sir, jeg vet at du ikke tuller.
Bryr du deg ikke?
Nei, sir, jeg bryr meg ikke.
Be Lacey kjøre meg til stasjonen.
- Vent nå litt! - Ellers kjører jeg selv.
Jeg skal hjem i kveld. Nå!
- Dette er hjemmet ditt. - Er det? Når ble det det?
Lkke la oss skilles på denne måten.
Som alle de andre samtalene vi har hatt.
Vi snakker alltid rundt grøten.
Lar ting være usagt.
- Nå må vi snakke rett ut. - Det er for sent å snakke.
Hvorfor?
Hva er det du avskyr?
At du ikke kan spille fotball lenger?
At du mistet jobben? Jeg skal få den tilbake for deg!
Hva? Sitte i et glassbur og se på kamper jeg ikke kan spille?
Beskrive det jeg ikke kan gjøre mens andre gjør det?
Fylle whisky i colaen så jeg kan holde ut? Skal du få det tilbake for meg?
Jeg tror du klandrer en falsk årsak.
Kjenner du mange fylliker?
Jeg har kjent en del.
Kunne noen av dem si hvorfor de drakk?
Du klandrer en falsk årsak.
Du klandrer ting som avsky og løgnaktighet.
Hvis du må bruke den slags språk...
er det 90 prosent sludder og uten verdi!
Du begynte å drikke da Skipper døde. Stemmer ikke det?
Hva antyder du?
Ingenting. Men...
Men hva?
Si hva du tenker.
Si det!
- Hvorfor er du så opprørt? - Si det!
Hvorfor skriker du sånn?
Skipper og jeg var venner, forstått?
Gooper sa at Skipper var...
Skipper er det eneste jeg har igjen å tro på!
Og du forsimpler det!
- Vent nå litt! - Du gjør det skammelig og skittent!
Gi meg hånden din.
Jeg vil ikke ha hånden din. Til helsike med alle løgner og løgnere!
Har du aldri beundret noen?
Noen i det hele tatt?
Har du aldri trodd på noe eller noen?
Nei, sir, du har vel ikke det.
Ingenting og ingen, bortsett fra Store Pappa selv.
Du og Skipper spilte fotball sammen.
Scoret noen poeng. Gjør det ham til Gud?
Jeg stolte på ham.
- På fotballbanen! - Når som helst, hvor som helst!
- Er du sikker på det? - Ja.
Sludder!
Hvorfor falt den store sterke mannen din sammen?
Hvorfor brøt Skipper sammen?
Ok.
Du ber om det, så vi skal ha den samtalen.
Den direkte, sanne samtalen.
Det er for sent å stoppe.
Kan du si det uten en drink?
Jeg har ikke hørt det mekaniske klikket ennå.
Du trenger mange krykker, ikke sant? Klikk. Whisky.
Hva annet trenger du?
Skipper?
- Var ikke han også en krykke for deg? - Jo, sir.
Jeg kunne stole på ham, på skolen og ellers.
Hvordan reagerte Maggie på dette flotte og sanne vennskapet?
Spør henne.
Jeg spør deg.
Vil du vite hvorfor Skipper brøt sammen, spør katten Maggie.
Hva gjorde hun?
Jagde ham ut av vinduet på det hotellet i Chicago?
Dyttet den lille jenta den store helten din helt alene?
Hvorfor?
Hva var det mellom Skipper og Maggie?
Spør henne.
Maggie, kom hit.
Kan jeg stå til tjeneste, Store Pappa?
Trixie er klar til å spille piano for deg!
Sett i gang og spill.
Hva var det mellom deg og Skipper?
Vel, du skjønner, Store Pappa...
Vel?
Kom igjen, Maggie!
Du ville snakke sant der oppe.
Sett i gang!
Store Pappa vil vite det. Fortell ham!
Skipper likte meg ikke.
Hvorfor likte ikke Skipper deg?
- Du vet at han var imot ekteskapet vårt. - Hvorfor?
- Fordi det betydde mindre frihet for deg. - Frihet til å gjøre hva?
Frihet til å flykte fra by til by.
Fly, tog, alltid på flukt!
- Fotballtrening, grove historier... - Ingen tvang deg til å bli med oss!
Jeg ventet ikke å tilbringe bryllupsreisen i garderoben med gutta.
Når begynte litt mannslukt å såre de sarte følelsene dine?
Fotball, kjære!
Tanken på fotball stinket.
Særlig forestillingen om et profesjonelt lag.
Han trengte ikke sitt eget lag.
Han kunne fått kontrakt med et hvilket som helst profflag i landet.
Du organiserte ditt eget lag på grunn av Skipper.
- Din løgner! - Han var ikke god nok på egen hånd.
Profesjonell fotball er en forretning...
ikke en klubb!
Du mener en pengeforretning?
Ja, penger! Det stoffet drømmene dine er lagd av!
Dixie Stars tjente aldri en krone!
Lkke fra første til siste dag.
Det var ikke pengene, det var jubelen.
Han sugde den til seg.
Jubelen betydde ikke noe for meg. Men den gjorde for deg!
Fordi de stengte deg ute, og du hatet det.
Ikke av publikum, kjære, av deg.
Av mannen jeg forgudet.
Det var derfor jeg hatet Skipper.
Du hatet ham så mye at du fikk ham full og gikk til sengs med ham.
Er det sant?
Du tror ikke jeg skjendet en fotballhelt?
Skipper var full.
Det er du også mesteparten av tiden.
Jeg er visst ikke så heldig med deg.
Sier du at ingenting skjedde mellom deg og Skipper?
- Du vet hva som skjedde. - Det vet jeg ikke!
Jeg var ikke der.
Jeg kunne ikke spille den dagen. Jeg var ikke i Chicago.
- Jeg var på sykehus... - Skipper spilte.
Sannelig spilte han!
Hans første profesjonelle kamp uten Brick.
Fortell Store Pappa hva som skjedde.
Kom igjen, fortell ham.
Du er sportskommentator.
Gi oss en løpende beretning om Amerikas største tabbe.
Fortell ham hvor mange ganger Skipper fomlet...
og snublet og mistet hodet.
I angrep var han ubrukelig. I forsvar var han en feiging.
Det var over alt:
Chicago: 47, Dixie Stars: 0.
Få sjanser. En dårlig dag.
Nei, kjære.
Uten deg var Skipper ingenting.
Utenpå: Stor, tøff, selvsikker.
Innvendig: Ren gelé!
Du så kampen på TV. Du så hva som skjedde.
Men jeg så ikke hva som skjedde på Skippers hotellrom.
Den lille episoden var ikke på TV.
Fortell Store Pappa hvorfor du var på Skippers rom.
Han var syk.
Syk av alkohol.
Han ville ikke ut.
Han hadde knust møbler...
og hotelldirektøren ba meg stoppe ham, før han tilkalte politiet.
Så jeg gikk til rommet hans.
Jeg banket på og tryglet ham om å slippe meg inn.
Han var halvskrullete.
Voldelig og hylende ett øyeblikk...
svak og gråtende det neste.
Og hele tiden livredd for deg.
Så jeg sa at det kanskje var på tide å glemme fotballen.
At han burde få seg en jobb og la Brick og meg være i fred.
Jeg trodde han ville slå meg.
Han gikk mot meg...
med et merkelig smil om munnen.
Så overrumplet han meg fullstendig.
Han kysset meg.
Det var første gang han hadde rørt meg.
Og da visste jeg hva jeg skulle gjøre.
Jeg skulle kvitte meg med Skipper.
Jeg skulle vise Brick at det dype, sanne vennskapet deres var en stor løgn.
Bevise det ved å vise...
at Skipper ville elske med sin beste venns kone.
Han trengte ikke å overtales.
Han var mer enn villig.
Det virket til og med som han tenkte det samme.
Du prøver bare å hvitmale det.
Tull!
Jeg ville vinne tilbake mannen min.
Samme hvordan. Jeg ville gjort hva som helst.
Selv det.
Men i siste sekund...
fikk jeg panikk.
Tenk om jeg mistet deg istedenfor?
Tenk om du ville hate meg istedenfor Skipper?
Så jeg løp.
Ingenting skjedde!
Jeg har prøvd å si det mange ganger, men han lar meg ikke.
Ingenting skjedde!
Halleluja, St. Maggie.
Jeg ville bli kvitt Skipper.
Men ikke ved å miste deg.
Han klandrer meg for Skippers død.
Kanskje jeg ble kvitt Skipper.
Skipper vant uansett.
Jeg ble ikke kvitt ham i det hele tatt.
Er ikke det latterlig, kjære?
Jeg mistet deg likevel.
- Du snakket ikke med ham igjen før han... - Nei.
- Men Brick gjorde. - Hvordan vet du det?
- Skipper sa det. - Når?
Da de la den ødelagte kroppen hans i ambulansen.
Jeg kjørte med ham til sykehuset.
Han sa hele tiden: ''Hvorfor la Brick på da jeg ringte? ''
Hvorfor, Brick?
- Hvor skal du? - Hjem.
- Du kan ikke kjøre. Du er full. - Ikke ennå, Store Pappa.
Ikke ennå. Gi meg den flaska, nå.
Hva er det du flykter fra?
Hvorfor la du på røret da Skipper ringte deg?
Svar meg!
Hva sa han? Var det om ham og Maggie?
- Han sa de hadde elsket. - Og du trodde ham?
Ja.
Hvorfor har du ikke kastet henne ut?
Noe mangler her. Hvorfor tok Skipper livet av seg?
Fordi noen skuffet ham.
Jeg skuffet ham.
Da han ringte den kvelden...
kunne jeg ikke finne noen mening i...
Men det var én ting som var sikkert.
Skipper var redd.
Redd...
for det som skjedde den dagen på fotballbanen.
At jeg klandret ham.
Redd for at jeg ville la ham i stikken.
Skipper redd! Det kunne jeg ikke tro.
Jeg mener, innvendig var han virkelig redd dypt nede...
og han knakk som en rotten pinne.
Han begynte å gråte:
''Jeg trenger deg.''
Han fortsatte å bable: ''Hjelp meg.''
Jeg hjelpe ham?
Hvordan kan én druknende mann...
hjelpe en annen?
Så du la på røret.
Og så begynte telefonen...
å ringe igjen.
Den ringte og ringte og ville ikke slutte.
Og jeg lå i sykehussengen, uten å kunne flykte fra den lyden.
Det fortsatte å ringe høyere og høyere.
Og lyden av det var som om Skipper ropte om hjelp.
Og jeg klarte ikke å ta den.
Så da tok han livet sitt?
Ja.
Fordi jeg sviktet ham.
Så den avskyen for løgnaktighet, er egentlig avsky for meg selv.
Når jeg hører klikket, hører jeg ikke lenger lyden av telefonen som ringer.
Og jeg kan slutte å tenke.
Jeg skammer meg!
Derfor er jeg alkoholiker. Når jeg er full, kan jeg tåle meg selv.
Men sannheten er der alltid om morgenen, ikke sant?
Og den er her nå.
Du synes bare synd på deg selv. Det er alt. Selvmedlidenhet!
Du drepte ikke Skipper. Han drepte seg selv.
Du, Skipper og flere som dere, lever i et barns verden...
spiller spill, scorer mål, ingen bekymringer, intet ansvar.
Livet er ingen pokkers fotballkamp.
Livet er ikke bare høydepunkter.
Du er et 30 år gammelt barn. Snart er du et 50 år gammelt barn...
som later som du hører jubel når det ikke er noen.
Drømmer og drikker bort livet.
Helter i virkeligheten...
lever 24 timer i døgnet, ikke bare to timer per kamp.
Løgnaktighet! Du vil ikke...
Du vil ikke leve med løgnaktighet, men du er en ekspert på det.
Sannheten er smerte og svette...
betale regninger og elske med en kvinne som du ikke engang elsker lenger.
Sannheten er uoppfylte drømmer...
og at ingen skriver navnet ditt i avisen før du dør.
Hør nå her.
Sannheten er at du aldri ble voksen.
- Voksne legger ikke på røret. - Forsvinn.
Ikke overfor konene sine heller. De gir ikke opp livet.
Det er sannheten du ikke klarer å innse.
- Takler du sannheten? - Prøv.
Sikkert, en annens sannhet!
- Du flykter igjen. - Ja, det gjør jeg.
Flykter fra løgner, som bursdagsgratulasjoner...
og ønsker om lykkelige dager når det ikke blir noen, og...
Vær så snill, la meg dra hjem.
- Hva sa du? - Jeg husker ikke.
- Vil det ikke bli flere lykkelige dager? - Glem det.
La meg dra hjem. Gi stedet til Gooper og Mae.
Hvem har sagt noe om å gi stedet eller noe som helst?
Jeg vil overleve deg.
Jeg begraver deg.
- Jeg kjøper kisten din. - Det stemmer.
Mange lykkelige dager.
De løy...
ikke sant, sønn...
om rapporten fra klinikken?
Denne smerten...
som stadig griper tak i meg...
Det er døden...
ikke sant?
Svar meg!
Sannheten!
Du sa det selv. Løgnaktighet er et system vi lever i.
Brick, vent!
Se på oss, Maggie.
Det store Pollitt-foretagendet...
sitter fast i...
Jeg såret ham, Maggie.
Jeg såret ham virkelig.
Hva er i veien? Hva har skjedd?
- Hvorfor er Store Pappa... - Vi må snakke med deg.
- Hent dr. Baugh! - Hvor er han?
Jeg vet ikke, bare finn ham.
Doktor!
Jeg ville ikke gå til ham akkurat nå.
Elskling!
Store Pappa, kan du høre meg?
Hva gjør du?
Jeg kommer ned.
Trengs ikke, Ida. Vi kommer opp på øyeblikket.
Blir smerten for ille...
har du morfin...
og en sprøyte.
Bruksanvisningen er skrevet.
Ingen vits i å late som lenger.
Når smerten kommer, blir det ille.
Gjør det lettere for deg selv.
Her.
Best du får av deg de våte klærne.
Hvorfor?
Er du redd jeg skal bli forkjølet og dø?
Kan jeg ikke gå til ham?
Vel, han er...
Han har magetrøbbel, Ida.
Alt han trenger er litt peppermynte.
Det er på tide å snakke, doktor.
- Det kan bli vondt. - Det vonde kan ikke alltid unngås.
Det har jeg merket. Men noen ganger...
Det er på tide med samtalen vår.
Hvilken samtale snakker du om?
- Hva kranglet de om? - Vi snakket ikke om det.
Hva gjør han i kjelleren helt alene?
Kan ikke Store Mamma se ham?
Du hørte hvorfor.
Han har magetrøbbel. Det gjør ham irritabel.
Når man har vært sammen så lenge som Store Pappa og meg...
blir man irritabel mot hverandre på grunn av for mye hengivenhet.
Stemmer ikke det?
Selvsagt stemmer det.
Han elsker familien sin.
Han vil ha dem rundt seg, men det sliter på nervene.
Han var ikke seg selv. Jeg forsto at han var opphisset.
Det er selskapet og spenningen.
Han er nok bare litt utslitt.
Så du hvordan han spiste?
Han spiste som en G-R-l-S.
Håper ikke han vil angre på det.
Hvem?
Store Pappa?
Han forsynte seg to ganger.
Han elsker gryterett. Vi hadde en virkelig landsens middag.
Og kålrot.
Mannen spiste nok til å stoppe ut en arbeider.
Håper ikke han må betale for det senere.
Hva var det?
Han sier han håper...
Pokker! Gooper sier!
Det er ikke noe annet galt med Store Pappa enn nerver.
Ikke sant?
Han er så frisk som en fisk. Og nå vet han det.
Derfor spiste han så mye til kvelds. En bør var tatt fra ham, når han visste...
at han ikke var dømt til...
det han trodde han var dømt til.
Ingenting kan skade Store Pappa.
Vi vil ikke la noe skje med ham.
Doktor, kom hit!
Jeg trenger ingen doktor.
Han har noe å si om Store Pappa.
Jeg vil ha Brick her.
Han kommer straks.
Klamt regn gjør meg alltid syk.
Gi meg noe å skylle ned denne tabletten med.
Hva er det? Dere er alle så lange i maska.
Store Mamma trenger deg.
De kan si det uten meg.
Vær så snill, Brick.
Jeg kan ikke fordra måten Mae og Gooper...
Hva? Forsøker å grabbe til seg dette stedet?
La dem få alt sammen.
Vil du slåss for en del av liket hans...
så sett i gang, men gjør det uten meg.
Jeg fortjente den. Men ikke denne gangen. Denne gangen tar du feil.
Det jeg ikke fordrar er...
Det er ikke å miste dette stedet, det er Store Mamma.
Jeg vet hvordan det er å miste noen du er glad i.
Forsiktig, klørne dine vises.
Lukk døren.
Ikke lukk døren.
La oss få litt trekk.
Vi burde ikke risikere at Store Pappa hører denne diskusjonen.
Hvilken diskusjon om hva?
- Maggie, Brick! - Store Mamma...
Ikke et ord skal sies i Store Pappas hus...
som han ikke kan høre om han ønsker det. Brick, hvor er du?
Hvor tror du? Ute av kontroll er der han er!
Doktor, er det ingen kur for fylliker?
- Han trenger ingen kur. - Selvsagt ikke.
Han vil bare drikke all whisky i staten.
Slutt med det snakket!
Store Pappa tar seg en drink nå og da. Kan ikke stole på en som ikke drikker.
Godt for deg!
Sitt ned og hold Store Mamma i hånden mens vi snakker.
Hvorfor omringer dere meg?
Jeg trenger ingen å holde i hånden.
Er dere gale?
- Ro deg ned, elskling. - Ro deg selv, Søster Kvinne!
Kan jeg roe meg...
når alle stirrer på meg som om det var blod i ansiktet mitt?
Hva skal dette være godt for?
Sitt ned, Mae.
Store Mamma vil vite sannheten om rapporten fra klinikken.
Sannhet!
Alle maser om sannheten.
Sannheten er like ille...
som løgner!
Er det noe jeg ikke vet, doktor?
Vel, Ida...
Jeg vil vite det!
- Noen lyver. - Sitt ned, Mamma, vær så snill.
Jeg vil vite om mannen min.
Han ble undersøkt meget grundig på Oppenheim-klinikken.
En av landets beste klinikker.
Den aller beste i landet.
De var 99,9 prosent sikre allerede før de begynte.
Ikke sant, doktor?
Sikre på hva?
- Ikke nå! - Testen var positiv!
Ti still.
Det er håpløst. Han vet det også.
Håpløst?
- Så, så, kjære. - Du måtte vite det.
Hvorfor opererte de den ikke ut?
- Den er kommet for langt. - Han er døende, Store Mamma.
Kom deg vekk fra meg, Mae!
Jeg vil ha Brick.
Hvor er Brick? Hvor er min eneste sønn?
Mamma, vær så snill.
- Jeg er din sønn. - Gooper er din første.
- Hør nå her! - Nei!
- Han vil få det vondt. - Vi tror...
Ti still!
Vil du se ham lide?
Da må han begynne med morfin.
Ingen skal gi mannen min morfin.
Hvorfor ikke gi henne tid til å venne seg til det?
Det er Maggie som hisser henne opp.
Istedenfor nålen, har du ikke en pille som kan ta vekk smerten?
Skulle ønske jeg hadde en pille som fikk mennesker til å forsvinne.
Takk for alt, doktor. Vi setter virkelig pris på...
Vet Brick?
Du skjønner, kjære...
vi var aldri en særlig lykkelig familie.
Det var ikke mye glede i dette huset.
Det var ikke Store Pappas feil. Det var bare...
Noen hjem er lykkelige.
Da jeg kom hjem fra klinikken i dag, tenkte jeg: ''Nå skal vi være lykkelige her.''
Du og Brick skal bo med oss og få barna deres her.
Og vi skal hjelpe hverandre til lykken.
Ingenting blir slik du planlegger det.
Margaret, kjære...
du må hjelpe Brick.
Få ham til å ta seg sammen.
- Han kommer til å ta hånd om ting. - Hvilke ting?
Dette stedet.
Store Mamma, du har fått et sjokk.
Alle har fått sjokk.
- La oss være realistiske. - Store Pappa er ikke dum nok...
Han ville aldri overlate dette stedet i uansvarlige hender!
Han overlater ikke dette stedet i noens hender.
Mannen min kommer ikke til å dø!
Dere må forstå det. Begge.
- Vi håper også. - Vi skal be for ham.
Jeg lar dere ikke lure Store Pappa til...
Gooper er din førstefødte!
Han har alltid måttet bære en større del av ansvaret enn Brick.
Brick har aldri båret noe annet enn en fotball eller en drink.
Vil du la meg snakke?
Ja, selvfølgelig.
En plantasje på 100000 mål er enormt å drive.
Nesten egenhendig.
Du hadde advokatpraksisen i Memphis. Når drev du dette stedet?
Mamma, la oss være rettferdige.
Helt siden Pappas helse begynte å svikte...
har Gooper slitt for å vedlikeholde dette stedet.
Gooper vil ikke innrømme det. Han så aldri på det som en plikt.
Store Pappa vet ikke hva han eier.
Jeg vil ikke se dette stedet bli ødelagt av en fordrukken eksfotballhelt.
Ti still om mannen min!
Ti still selv!
Han har ingen rett til å baktale...
Jeg kan diskutere broren min med andre i familien...
som ikke inkluderer deg!
Hvorfor ikke drikke med Brick?
Hvis ikke helten allerede var sloknet.
Han må kanskje stå over sukkerturneringen i år.
Eller var det roseturneringen han vant?
Det var ølturneringen, kjære.
Graverte glass-turneringen.
Jeg blander alltid turneringene hans.
Jeg har aldri sett slik ondskap mot en bror.
Hva med ondskapen mot Gooper?
Han orker ikke engang å være i samme rom som meg.
Kan jeg hjelpe deg, herr Brick?
Nei, takk, Lacey.
- Hvor er min far? - Han er i kjelleren.
Og han er alene.
Og han...
Takk, Lacey.
- Dere prøver bevisst å ødelegge Brick. - Han trenger ikke hjelp.
Av de mest avskyelige, simple grunnene som finnes.
Griskhet.
Griskhet og grådighet!
Nei, Margaret.
Ikke gråt.
Det tar kaka!
Hvem er tårene for?
Brick?
Store Pappa?
Eller deg selv?
Gråter du fordi du er barnløs?
Vet du hvorfor hun er barnløs?
Spør den store, flotte mannen hennes.
Du lar meg visst ikke gjøre dette på den gode måten?
Du sa alltid at jeg ikke var glad i Store Pappa.
Hvordan kunne du vite det?
Hvordan kunne han?
Har han noensinne latt seg elske?
Det var alltid Brick. Fra den dagen han ble født...
var han alltid på Bricks side. Hvorfor?
Store Pappa sa jeg skulle bli advokat. Det ble jeg.
Han sa gift deg...
Han sa få barn. Det gjorde jeg.
Han sa bo i Memphis. Det gjorde jeg.
Alt han sa, gjorde jeg.
Jeg gir blaffen i om Store Pappa liker meg...
eller aldri har gjort det...
om han vil eller aldri vil.
Jeg har appellert til vanlig høflighet og rettferdighet.
Nå sier jeg det rett ut!
Jeg vil beskytte interessene mine.
Jeg er ikke konsernadvokat for ingenting.
Hent dokumentmappen min på soverommet.
Det var...
Det var bomullsturneringen, Søster Kvinne.
Pappa?
- Gi meg hånden din. - Jeg vil ikke ha hånden din!
Nei.
Det er min smerte.
Derfor er det min affære.
Jeg trodde du gikk og gjemte deg. Hva vil du?
Jeg kom for å be om unnskyldning.
For å fortelle meg sannheten?
- Det må være et dusin grunner. - Spar dem.
Jeg hater unnskyldninger. Særlig for sannheten.
Hva du enn gjorde, ikke unnskyld deg. Bare ikke gjør det mer.
Gjorde du det ikke, begynn å gjøre det.
Start med å hente en sigar til meg.
- Synes du at du burde... - Hent sigaren, gutt!
Den er våt.
Du er også våt. Det er latterlig, men sant.
Moderne teknologi!
Gi meg den...
den slåbroken.
- Det er en flaske i pulten. - Jeg vil ikke ha noen drink.
Jeg vil.
Jeg vil ha en drink.
Jeg har fått en million klikk i tarmene mine.
Kniver som sliper seg selv.
Du kjenner til klikk, ikke sant?
Så du kjøpte meg en bursdagspresang?
Nei, Maggie kjøpte den.
- Hun har god smak den jenta. - Med noen ting, ja...
men ikke med menn.
Fint mykt stoff.
Dette er min myke bursdag.
Ikke gull- eller sølvbursdagen. Dette er mykbursdagen min.
Skål for min...
siste bursdag.
Skåler du ikke for det?
Klikketiklikk.
Vet du hva jeg skal gjøre før jeg dør?
Jeg skal åpne alle disse kassene.
Vil du se på dette?
Kjøpte mesteparten...
da jeg tok med moren din til Europa.
Har aldri kjedet meg sånn i mitt liv.
Europa er intet annet enn en stor auksjon.
En masse utslitte steder. Det er bare et stort brannsalg.
Store Mamma ble helt på styr.
Hun bare kjøpte og kjøpte.
Heldig for henne at jeg er rik. Ja, hun er jammen heldig.
Har du noen anelse om hvor mye jeg er god for? Spør Gooper.
Han vet det på øret, om jeg ikke tar feil.
Nesten 10 millioner dollar i kontanter og aksjer...
i tillegg til rundt 100000 mål av den beste jorda...
på denne siden av Nildalen.
Ganske rikt, spør du meg.
Det er én ting du ikke kan kjøpe på et brannsalg i Europa...
eller noe annet marked på jorden.
Livet ditt.
Du kan ikke kjøpe tilbake livet når det er ferdig.
Nei, sir. Ingen kan det.
Hvem synes du synd på?
På deg, pappa.
Det er bra, for du kommer til å savne meg.
Hvorfor lot du mamma kjøpe alt dette?
Mennesket er et dyr som til slutt må dø.
Har det penger, kjøper og kjøper det.
Det kjøper alt det kan på grunn av...
et sprøtt håp om at én av tingene det kjøper vil være evig liv...
som det aldri kan bli.
Jeg har lagt merke til at du ikke kaller meg Store Pappa lenger.
Om du trengte Store Pappa, hvorfor kom du ikke til meg?
Om du ville ha noen å støtte deg på, hvorfor Skipper? Hvorfor ikke din far?
Du skulle ha kommet til familien din. De som elsker deg.
Du vet ikke hva kjærlighet betyr. For deg er det bare et ord.
Du har en kort hukommelse.
- Hva ønsket du som jeg ikke kjøpte? - Du kan ikke kjøpe kjærlighet!
Du kjøpte skrot for en million dollar! Er det glad i deg?
Hvem tror du jeg kjøpte det til? Det er ditt, stedet, pengene!
Jeg vil ikke ha ting!
Vi satte dette opp...
- Vi satte dette opp i samråd med... - Flytt deg.
- Vi skal avgjøre dette først.
- Jeg vil ikke se det. - Det er en slags plan. En forberedelse.
Bortkastet!
Verdiløst!
Sønn.
Ikke gråt.
Det er rart.
Jeg har aldri sett deg gråte før. Gråt du noen gang som barn?
Forstår du ikke? Jeg ønsket aldri stedet eller pengene dine.
Jeg vil ikke eie noen ting!
Alt jeg ønsket var en far, ikke en sjef!
Jeg ville at du skulle være glad i meg.
Det har jeg alltid vært.
Ikke meg og ikke Gooper, og ikke engang mamma.
Det er ikke sant.
Jeg elsket henne. Hun...
Fikk ting, pappa, du ga henne ting.
Et hus, en reise til Europa, alt dette skrotet.
Litt smykker. Du ga henne ting, ikke kjærlighet.
Jeg ga henne et imperium.
Jeg har sett deg der ute i imperiet ditt...
med mennene som driver det for deg. Du vet ikke hva de heter...
om de har barn eller er lykkelige. Du har aldri sett dem i ansiktet.
Hva er ansikter? Du bygger ikke et imperium ved å huske ansikter.
Neste uke starter jeg byggingen av tekstilfabrikken.
Jeg skal ikke bare dyrke min egen bomull, men også veve og markedsføre den.
Om et år eller to fra nå...
De som bygger imperier dør, og imperiene dør også.
Nei, det vil det ikke.
Det er derfor jeg har deg og Gooper.
Se på Gooper.
Se hva han har blitt. Var det det du ville at han skulle bli?
Se på meg.
Du hadde rett. Jeg er et barn på 30 år. Snart er jeg et barn på 50 år.
Jeg vet ikke hva jeg skal tro på. Hva er vitsen med å leve?
Det er nødt til å være en hensikt med livet, en mening.
Se på meg, for Guds skyld, før det er for sent!
Se for en gangs skyld på meg som jeg virkelig er.
Se på meg!
Jeg er en taper. En fyllik.
På egen hånd er jeg ikke engang verd prisen på en skikkelig begravelse.
- Dere klandrer meg visst for alt? - Nei, pappa.
Vi har kjent hverandre hele mitt liv og vært fremmede.
Du eier 100000 mål. Du eier 10 millioner dollar.
Du eier en kone og to barn. Du eier oss, men du er ikke glad i oss.
- På min egen måte... - Nei, sir.
Du liker ikke engang folk.
Du ville at Gooper og jeg skulle få barn. Hvorfor?
En del av meg skal fortsette å leve. Det skal ikke slutte med graven.
Se!
Dette er det faren min etterlot meg.
Denne elendige kofferten!
I den var det ingenting annet...
enn uniformen hans fra den spanskamerikanske krigen.
Dette var hans arv til meg.
Ingenting!
Og jeg bygget opp dette stedet fra ingenting.
Var det alt han etterlot deg?
Ja, han var uteligger.
Den mest kjente landstrykeren på jernbanen.
Han jobbet en gang i blant som ekstrahjelp. Jeg var med ham.
Satt på den bare baken min og ventet på ham.
Bortsett fra sult...
er det første jeg husker skam.
Jeg skammet meg over den ynkelige, gamle landstrykeren.
Jeg kjørte i godsvogner da jeg var ni, noe du aldri har måttet gjøre.
Og du må aldri begrave meg, slik jeg måtte med ham.
Jeg begravde ham på et jorde ved siden av et jernbanespor.
Vi løp etter et godstog da hjertet hans takket for seg.
Vet du hva?
Den elendige landstrykeren døde mens han lo.
Lo av hva da?
Seg selv, antar jeg.
En uteligger...
uten et øre i bukselomma. Ingen framtid, ingen fortid.
Eller kanskje han lo fordi han var lykkelig.
Lykkelig fordi du var med ham.
Han tok deg med overalt og beholdt deg hos seg.
Jeg vil ikke snakke om det.
Jo, jeg var glad i ham.
Jeg har vel aldri elsket noe så høyt som...
den elendige landstrykeren.
Og du sier...
at han ikke etterlot deg annet enn en koffert...
med en uniform fra den spanskamerikanske krigen?
Og noen minner.
Og kjærlighet.
Har jeg fortalt alle historiene om min far?
Omtrent femti ganger.
Det er en plan for å beskytte deltaets største gods mot uansvarlighet.
Du må signere.
Hvor er det?
Hva?
Det doktoren la igjen for å gjøre smerten lettere.
Brick er der nede med ham. Han hjelper Store Pappa.
Hjelpe ham? Hvordan?
Ved å løpe 100-meter?
Kanskje han oppmuntrer ham med å sparke noen mål.
En spydig kommentar til, dronning...
og jeg vil ikke bare spytte deg i øyet, men jeg vil banke det svart og blått.
Vent litt!
- Jeg vil ikke høre mer... - Mae sa bare...
Jeg vet hva hun sa, og jeg vet nøyaktig hva hun mente.
Den eneste verden Brick kjenner...
Er ikke en verden han skapte.
Damer!
- Nei. - Hvorfor vil du ikke ta den?
- Den vil bare dempe smerten. - Den vil dempe sansene også.
Når du har det vondt, vet du i det minste at du lever.
Den letter litt nå.
Når du har det vondt...
er det bedre å dømme seg selv, en masse ting.
Jeg vil ikke sløves av de greiene.
Jeg vil tenke klart.
Jeg vil se alt og føle alt.
Da er det ikke farlig å dø.
Jeg har mot nok til å dø.
Det jeg vil vite er om du har mot nok til å leve?
Jeg vet ikke.
Vi kan prøve.
Vi kan begynne med å hjelpe hverandre opp denne trappen.
Ja, sir.
Les i det minste.
Legg dem vekk, før jeg river dem i filler.
Jeg vil ikke vite hva de inneholder.
Jeg snakker Store Pappas språk. Jeg er hans kone, ikke hans enke!
- Det jeg har her... - Han sa det var en plan.
Plan. Det jeg vil si om planen er...
Hva er det Store Pappa sier når han føler avsky for noe?
Han sier ''sludder'' når han føler avsky.
Stemmer. Jeg sier ''sludder'' som Store Pappa.
- Det er ikke nødvendig å snakke sånn. - Sludder!
Den slags snakk gjør meg opprørt.
Så slutt å snakke som faren din er død og jeg sammen med ham.
Hva med henne? Hun vil også ha sin del.
Når det gjelder Brick...
skal ingen ta noe som helst.
Ikke før Store Pappa dør...
og kanskje ikke engang da!
Nei, mamma, ikke engang da.
Hallo, Bucky!
Ser ut som om vinden har tatt seg friheter her.
- God kveld, kaptein! - God kveld!
- Har uværet krysset elva? - Flyttet seg til Arkansas.
Var regnet til noe nytte, kaptein?
Litt, tenker jeg.
Litt nytte.
Du kan iallfall lese dem.
Legg dem vekk. Jeg vet ikke hva de inneholder.
Jeg vil ikke vite det.
Kan jeg komme inn?
Har uværet gjort noen skade?
Hvilket uvær snakker du om? Det utenfor...
eller all ståheien her inne?
Unnskyld meg, sir.
Hørte noen høye stemmer. Hva er møtet om?
Ingenting, Store Pappa. Ingenting i det hele tatt.
Hva er det i de dokumentene som ser så viktige ut?
Ingenting. Ikke stort av noen ting.
Hva er det så du og Søster Kvinne jager rundt og snylter etter?
Ser ut som en hel masse av ingenting for meg.
Hva er den lukten her?
La du ikke merke til den, Brick?
La du ikke merke til den kraftige og kvalmende lukten av løgnaktighet?
Jo, sir, jeg gjorde visst det.
Ingenting er kraftigere enn lukten av løgnaktighet.
- La du ikke merke til den, Gooper? - Hva, sir?
Hva med deg, Søster Kvinne?
La du ikke merke til en ubehagelig lukt av løgnaktighet i dette rommet?
Jeg vet ikke engang hva det er.
Du kan lukte det. Det lukter død.
Hva feiler det den kvinnen? Hva enn du nå heter, hva er galt?
Hun følte seg bare litt svimmel.
Hold øye med det. Et slag er en dårlig måte å dø på.
Se, han har på seg Bricks bursdagsgave.
Jeg har ikke gitt deg min gave ennå, men jeg skal nå.
Jeg har en bekjentgjørelse.
Hva slags bekjentgjørelse?
En bekjentgjørelse om begynnende liv.
Et barn er på vei...
avlet av Brick og katten Maggie.
Jeg bærer Bricks barn.
Og det er min gave til deg.
Har du noensinne hørt en større løgn?
Hold kjeft.
Takk.
Tusen takk.
Ja, det stemmer at jenta har liv i seg.
Det er ingen løgn.
Jeg vil snakke med advokaten i morgen. Advokaten min!
- Brick? - Ja, Store Pappa?
Jeg går for å se over stedet før jeg gir den fra meg.
Stedet og folkene her.
Blir du med meg?
Hva snakket dere to om der nede?
Oss.
Meg også?
Ja.
Du rev din egen bror i filler.
Tror du det, Gooper?
- Nei. - Det gjør jeg!
Vær stille.
En familiekrise får fram det beste og det verste i hvert medlem.
Det er sannheten.
Amen.
Vil du snakke om sannheten? Du er ikke gravid.
- Stille. - Hun løy.
- Jeg sa hold kjeft. - Ikke prøv deg på å lure oss.
Hun lurer dere ikke.
Hvordan kan hun ha barn med deg, når du ikke engang...
Stille!
Vi har naborommet, og veggene er ikke lydtette.
Vi hører den stadige tryglingen og de stadige avslagene!
Lkke alle lager så mye bråk om kjærlighet som dere gjør.
Jeg trodde aldri du ville synke til hennes nivå!
Du hørte hva Store Pappa sa: ''Den jenta har liv i seg.''
- Det er løgn! - Nei.
Nei, sannheten er noe desperat, og Maggie har det.
Tro meg, det er desperat, og hun har det.
Hvorfor sier du ingenting, kjære?
Ok, kjære.
Hold kjeft!
Ja?
Kom opp hit.
Ja, sir!
Den jenta har så visst liv i seg.
Takk for at du holdt munn.
For at du støttet meg i løgnen min.
Vi er ferdige med løgner og løgnere i dette huset.
Lås døren.
Norwegian subtitles by SOFTITLER